2010
Ingen favoritt
Ingen omtale
Omtale fra forlaget
Forlag Cappelen
Utgivelsesår 2006
Format Heftet
ISBN13 9788202260170
EAN 9788202260170
Serie Cappelens utvalgte billigbøker
Omtalt tid 1939-1945
Språk Bokmål
Sider 170
Utgave 1
Tildelt litteraturpris Ungdommens kritikerpris 2006
Finner du ikke ditt favorittbibliotek på lista? Send oss e-post til admin@bokelskere.no med navn på biblioteket og fylket det ligger i. Kanskje vi kan legge det til!
For å få fullt utbytte av denne boka, bør man på forhånd lese Bokklubbens omtale for å orientere seg for tid og sted mht handlingen.
Vi er i den finske byen Suomussalmi i 1939, rett før russerne kommer. De brente jords taktikk er benyttet, og alle har flyktet. Bortsett fra en mann, vedhuggeren Timmo Vatanen. Han har nektet å dra fordi han ikke klarer å tenke seg en tilværelse noe annet sted enn nettopp der. Men hvordan skal han overleve i vinterkulden? Bli venner med russerne? Er de venner eller fiender?
Det viser seg at russerne er svært forkomne, og det oppstår kameratskap mellom Timmo og noen av dem. Dette er en bok om å overleve, om kameratskap, om å være mannfolk. Og for å overleve er det ikke bare rå muskelkraft som gjelder, men også en god porsjon kløkt.
Boka er meget velskrevet, og jeg beklager at den ikke var lenger.
En lavmælt bok om livet og om å hogge ved, om krig og fred som kan føles minst like ille, om krigen i oss selv.
Roy Jacobsen skriver glitrende, ser en annen skulle ønske boka var lenger, jeg syns den var akkurat passe lang. Det var Timmos bok, en mann som er kjent som "idioten" i sin landsby, men som vi gjennom historien får se at har både tæl og intelligens. En enslig mann som hogger ved, og ellers stort sett holder seg for seg selv. Til krigen kommer, og han plutselig blir lederen for en skokk menn like vindskjeve som han selv, for menn som ikke kan slåss, men som kan hogge ved som bare det.
Selv syns jeg nok noen av krigsbeskrivelsene ble litt kjedelige, de beste delene var det som handlet om de betraktningene et menneske gjør seg på egen hånd, den hverdagsfilosofien vi alle bedriver, men også om det mellommenneskelige. Likevel er det en fin bok, noe ved den satte seg i meg, den er litt som en skandinavisk versjon av Stoner, vil noen si, en bok om en liten mann som ikke vil annet enn å være helten i sitt eget liv, som bare vil bo der han trives og pusle med sitt. Samtidig handler den også om ensomhet, om lojalitet, om vennskap og hva som driver mennesker. Du kommer ikke helt inn på noen av karakterene, med unntak av Timmo, men siden den er fortalt fra hans perspektiv fungerer det.
En svært solid presentasjon av Jacobsen.
Andre verdenskrig igjen, nå fra Vinterkrigen mellom Finland og Sovjet i innledningen til andre verdenskrig. Tynn bok som satte meg i et merkelig humør. Historien er på ingen måte krigs-feelgood av typen La vita è bella, men har utvilsomt noe eskapistisk over seg. Timmo er byens hogstmann, langt nordøst i Finland. Når krigen kommer, nekter han å evakuere byen som skal brennes. I stedet hogger han ved. Først for russerne, så for finnene, trassig, men med større perspektiver enn man tror i begynnelsen.
Mye mer tilgjengelig enn Grenser, Jacobsens andre verdenskrig-bok fra noen år tidligere.
Og han gjorde dagene lange og slitsomme så han skulle slippe å ligge våken i de lyse nettene med alle disse tankene som skrek i stillheten, han ventet på at de skulle forstumme, han ventet på at skammen skulle forta seg, på å bli arrestert, og kanskje særlig på at de russiske hoggerne skulle forsvinne - han så dem da de sovnet én etter én ved siden av det brennende naustet og selv Antonov måtte folde de stokkstive hendene sine, et menneskeliv er ikke mye verdt, men man klamrer seg nå engang til det når man først har det, og ofte på rørende vis, og også denne rørelsen hadde satt et hardt stempel i Timmos tanker, disse elendige stakkarene som han på innskytelse fra en uhørlig stemme hadde reddet og kanskje derigjennom også reddet seg selv, bare for enda en gang - også under så dramatiske forhold som en krig - å bli en omstreifer i sin egen tilværelse; det nyttet ikke å riste på skuldrene, det falt ikke av, og ikke kunne han feie det unna som han drepte fluer og mygg heller, disse summende svermene av dampende sommer som omga den svette kroppen hans fra morgen til kveld og som han bare slapp unna når han var innendørs eller lot synke i Kiantajärvi for å svømme med så dovne tak at han svevde, utover i de lyse og vindstille kveldene som det var så mange av denne sommeren, den rene belønning, av lys.
"Aldri er tankene så luftige som når jeg våkner langsomt i en seng jeg ikke trenger å stå opp fra, for da tenker jeg på et hav av trær, på trestammer som det må et menneske til - eller en vill storm - for å få overende, som alle peker i samme retning, som om de har fått ordre om det, som soldater, eller gjerdestolper, og vinden som er skogens stemme, sammen med frostknakingen og fuglesangen, insektsurret og regnet, mens snøen ikke sier stort, men det er lyden av kjettinger jeg hører idet jeg igjen står foran den veldige døra og ikke kan finne navnet mitt - jafsende jernbelter og motorbrøl, løpende støvler og rop, mens huset og senga skjelver og hiver på seg som en kaffekopp i en tom løpsk høyvogn."
Alle har rett til å være helt
i eget liv, selv de halte og de
blinde, selv de med et krater
i fjeset, om så med litt hjelp, hvor
hadde vi vært uten litt hjelp?
Noen forfattere har den fantastiske evnen at de får sagt mye bra med få ord. Her er et forsøk på å samle noen av de beste kort-romanene (her definert til under 300 sider) som jeg har lest. Enkelte av dem kan nok karakteriseres som noveller snarere enn romaner, men de får likevel være med.
Her har jeg samlet alle lydbøkene som er blitt anbefalt i en diskusjon om lydbøker.
Noen av bøkene jeg anbefaler elevene mine å lese - noe for enhver smak!
Jeg leser meg gjennom forfatterskapet! Påbegynt sommeren 2019.