Omtale fra forlaget
Forlag Kolon
Utgivelsesår 2009
Format Heftet
ISBN13 9788205392946
EAN 9788205392946
Serie Semikolon
Språk Nynorsk
Sider 270
Utgave 1
Tildelt litteraturpris Nynorsk litteraturpris 2008
Finner du ikke ditt favorittbibliotek på lista? Send oss e-post til admin@bokelskere.no med navn på biblioteket og fylket det ligger i. Kanskje vi kan legge det til!
I boka "Vente, blinke" er mange historier vevd sammen, og det er ikke enkelt å skrive en dekkende bokanmeldelse. Vi møter kvinnene Sigrid, Wanda, Elida, Linnea og Trine, men det er Sigrid og hennes forhold til Kåre som står mest sentralt.
Sigrid er en ung, selvbevisst og selvopptatt litteraturstudent. Hun lengter etter å høre sammen med noen, den store kjærligheten, å bli sett. Helt tilfeldig kommer hun over en diktsamling av en mannlig forfatter, og hun blir svært betatt av ham. Like tilfeldig treffer hun på ham - Kåre - og de finner umiddelbart tonen. Kåre er 20 år eldre enn Sigrid. Sigrid tenker at dette må være den store kjærligheten. For Kåre er det ikke like enkelt. Han har nemlig nylig avsluttet et forhold med Wanda, kvinnen Kåre trodde var kvinnen i hans liv ...
Boka er humoristisk skrevet, og fremkalte latteren mang en gang. Som Sigrids prosjekt om å skrive om sårbare kvinner i for store herreskjorter og bustete hår. Selv føler hun seg bare tjukk og dum i for store herreskjorter ...
Jeg storkoste meg med denne boka, som ble nydelig lest av Arnhild Litleré. Dersom jeg skulle fremheve en svakhet ved boka, må det være at det tidvis ble for mange historier og at det var litt vanskelig å holde å tråden. Dette er imidlertid bare en bagatell i det store og hele. Boka er en liten perle!
I Starten strevde eg med å halde orden på alle desse kvinnene. Eg fekk trass alt historia oppkutta der eg kjørte mellom arbeid og heim. Men så kom dei under huden på meg. Eg lo. Eg rista på hovudet. Eg kunne tenkt meg eit par ord med både den eine og den andre.
Ei god bok!
Og lesaren, Arnhild Litlere, var ikkje dum ho heller.
Vi møter mange rare skikkelser i "Vente, blinke". Blant annet filmregissøren Linnea, forfatteren Kåre som tilfeldigvis møter den unge litteraturstudenten Sigrid, performancekunstneren Trine som sliter med melkespreng.
Det er laget film basert på boken, og jeg synes faktisk at boka er skrevet nesten som et filmmanus. Mye morsomt, men tror faktisk filmen kan være hakket bedre.
Når jeg hadde lest til side 140 bestemte jeg meg for å avbryte boken. Hvorfor? Forfatteren skriver godt, det var mange betraktninger, beskrivelser osv. som jeg likte. Men...allikevel fenget ikke boken meg. Jeg ble lei, syns det ble kjedelig og tankene mine ble mer og mer fokusert på de andre bøkene jeg har liggende som jeg har lyst til lese. Dette handler nok mer om meg enn om forfatteren.
Viggo har heile sitt liv vore ein lesar. Ein drøymar, ein tenkar, ein einsam ulv. Eller sau, om vi skal plassere Viggo metaforisk hos eit dyr han heller høyrer heime hos enn ein ulv. Ein einsam sau i utkanten av flokken, med skjelvande ull.
...han hadde denne litt alarmerande kjensla av at Sigrid, moglegvis mor til hans framtidige barn, likna eit møbel eller ei pute eller noko som ein har kjøpt i den tru at det skal passe perfekt inn i leiligheita, at dette møbelet stemmer på ein prikk overeins med nokre kvalitetar i ein sjølv med omsyn til estetikk, og kvalitet, men at det på ein eller annan måte stikk seg ut no når det har kome på plass, og ein ikkje veit heilt kva ein skal gjere med det. Kvar skal det stå. Dyrt var det, og alt.
Heilt til nokon kjem og legg ein unge i senga di og ungen festar seg på brystet ditt. Ikkje som ei igle, ikkje som ein parasitt, men som ein liten, varm unge med ein enda mindre munn som prøver å suge på brystvorta di, og med armar som innimellom rører på seg som om dei var under vatn, berre at nokon har tømt ut alt vatnet.
Ho må bli annleis. Ho må bli tøffare. Ho må slutte å analysere ting og slutte å vere opptatt av ting i så stor grad at ho gløymer det som elles finst rundt henne, og ho må dessutan slutte å tru at folk er interessert i det same som henne. For det er dei ikkje.
Den ein snakka med og var forelska i, blei på en måte ei kjensle av seg sjølv, ved vindauget, med snøen som dalte ned i greinene. Deretter, når ein hadde stått der ved vindauget og hatt denne gode kjensla, kunne ein halde fram med det ein gjorde på, og ein kunne halde på denne kjensla fordi den andre ikkje var der og forstyrra biletet med heilt andre ting enn magisk daling ned i tre.
Jeg bare elsker loppemarkeder. Spesielt når jeg kan komme en time før stengetid på en søndag og bare fråtse i bøker til en slikk og ingenting, det vil si 6 kroner pr. bok. Kvaliteten på bøkene overrasker meg hver gang, veldig mange av de ser ikke ut til å være leste. Så får jeg bare håpe at jeg får lest de etter hvert. Nesten halvparten av de har jeg hatt på ønskelisten min.
Så lørdag og søndag har jeg vært inne i det vi kansje kan kalle en salig "bokrus." Deilig.
Kjernesamlingen er 100 utvalgte bøker innen skjønnlitteratur for voksne. Litterær kvalitet har stått sentralt i utvelgelsen, i tillegg ønsker vi å vise Bergen Offentlige Biblioteks identitet og egenart, og fremheve bredden av litteratur som finne på biblioteket. Derfor vil allerede kanoniserte verker stå side om side med tegneserier og krim. 100 bøker er svært få, så dette er ingen komplett kanon, men et utvalg av det beste biblioteket har å by på. Samlingen er valgt av oss som jobber på biblioteket, gjennom en demokratisk prosess med diktatoriske undertoner. For å få bredde i samlingen, har vi etterstrebet å ha representanter fra underkategoriene verdens kanon, norsk kanon, bergen og omegn, og i tillegg sjangrene poesi, skuespill, krim og spenning, fabelprosa og tegneserier.
Bloggernes og bokelskernes kvinnekanon
- listen over bøker av og om kvinner alle menn burde lese.
"Kjernesamlingen er 100 utvalgte bøker innen skjønnlitteratur for voksne. Litterær kvalitet har stått sentralt i utvelgelsen, i tillegg ønsker vi å vise Bergen Offentlige Biblioteks identitet og egenart, og fremheve bredden av litteratur som finnes på biblioteket. Derfor vil allerede kanoniserte verker stå side om side med det beste innen tegneserier og krim. 100 bøker er svært få, så dette er ingen komplett kanon, men et utvalg av det beste biblioteket har å by på. Samlingen er valgt ut av oss som jobber her på biblioteket, gjennom en demokratisk prosess med diktatoriske islett. For å få bredde i samlingen, har vi etterstrebet å ha representanter fra underkategoriene verdens kanon, norsk kanon, bergen og omegn, og i tillegg sjangrene poesi, skuespill, krim og spenning, fabelprosa og tegneserier."
https://bergenbibliotek.no/inspirasjon/litteratur/til-kjernen/kjerneboker
Første liste med samme tittel har 100 bøker som er maksimum, derfor startet jeg en ny:)